Hogyan emlékezzünk álmainkra |
Írta: Samael Aun Weor | |
AZ ÁLOMAlvás közben az Egó kiszabadul a fizikai testből. Az Egó ezen távozása azért szükséges, hogy a vitális test megjavíthassa a fizikai testet. Biztosíthatjuk, hogy az Egó magával viszi álmait a belső világokba. A belső világokban az Egó ugyanazokkal a dolgokkal foglalkozik, amelyek a fizikai világban is bűvöletben tartják. Így láthatjuk álmában a műhelyében dolgozó asztalost, a rendőrt, az utcákon járőrözve, a borbélyt a fodrászszalonban, a kovácsot a kovácsműhelyben, a részegest a kocsmában vagy a borospincében, a prostituáltat a nyilvánosházban, a bujaságnak átadva magát stb. Mindezekből láthatjuk, az emberek ugyanúgy élnek a belső világokban, mintha a fizikai világban volnának. Egyetlen lénnyel sem történik meg, hogy álmában feltegye a kérdést, hogy a fizikai vagy az asztrális világban van-e. Azok, akik álmukban ilyen kérdést tettek fel maguknak, felébredtek a belső világokban. Akkor pedig, megdöbbenve tanulmányozhatták a felsőbb világok csodáit. Csakis ha megszokjuk, hogy ilyen kérdéseket tegyünk fel magunknak percről percre, az úgynevezett ébrenléti állapotban, csak akkor érhetjük el, hogy ugyanazt a kérdést a felsőbb világokban is feltegyük magunknak, miközben alszunk. Világos, hogy álmunkban azt ismételjük, amit napközben tettünk. Ha megszoktuk, hogy napközben feltegyük ezt a kérdést, akkor, éjszaka, álmunkban, a testünkön kívül is meg fogjuk ismételni magunknak a kérdést. Az eredmény a Tudat ébredése lesz.VISSZAEMLÉKEZŐ GYAKORLAT AZ ÁLMOKHOZA megszokott álomból való ébredéskor, minden gnosztikus tanuló egy visszaidéző gyakorlatot kell végezzen az álom folyamatáról, hogy emlékezzen az álom órái alatt meglátogatott helyekre. Már tudjuk, hogy az Egó sokszor utazik olyan helyekre, ahol már jártunk, és minden, amit láttunk és hallottunk, fontos. A Mesterek akkor oktatják a tanulókat, amikor azok fizikai testükön kívül vannak. Sürgős, hogy megtanuljunk mélyen meditálni, és aztán helyezzük gyakorlatba, amit az álom óráiban tanultunk. Az ébredés pillanatában nem szabad mozognunk, mert minden mozdulat ingerli az asztrált, és az emlékek elvesznek. A visszaidéző gyakorlatokat sürgősen kombinálnunk kell a RAOM-GAOM mantrával. Mindegyik szót két szótagra bontjuk. Mindkettőben az O magánhangzót kell hangsúlyozni. Ezek a Mantrák olyanok a tanulónak, mint a bányásznak a dinamit. Ahogyan a bányász dinamit segítségével vág utat magának a föld mélyén, úgy, ezen Mantrák segítségével a tanuló is utat tud vágni a tudatalatti emlékeihez. ![]() |